LélekKÉPzelet-Ízelítő

Kálló-Helmeczi Zsuzsanna

Címkék:
verseskötet, versek, lélek, gondolatok

verseskötetttt versekttt lélekttt gondolatokttt

Kedves Olvasóm!

Örülök, hogy meglátogattál!
Hálás köszönetem jeléül, és persze egy kicsit azért is, hogy kíváncsivá tegyelek, csináltam ezt a kis ízelítőt a LélekKÉPzelet című verseskötetemből Számodra!
Amennyiben tetszett, amit olvastál és érdeklődsz a kötet további versei iránt is, megrendelésedet örömmel várom:
brilians.rendeles@gmail.com

Szeretettel:
Kálló-Helmeczi Zsuzsanna

Kálló-Helmeczi Zsuzsanna

LélekKÉPzelet

Kedves Olvasóm!

Első verseskötetemet tartod a kezedben, így nagy izgalommal készülődtem. Mivel közel húszévnyi raboskodás után, a versek most elszabadulhatnak, és elérhetnek másokat is, ez örömmel és ugyanakkor egy kis félsszel tölt el.

Ahogy majd látni fogod, ha elkezdesz lapozni, a versek nincsenek sem tematikához kötve, sem időrendi sorrendben.

Egyrészről, minthogy ez az egész folyamat számomra is új, így még nekem is tanulnom kell a szakmai trükköket. Másrészről nem akartalak befolyásolni és megkötni témakörökkel.

Szeretném, ha ezt a könyvet úgy forgatnád, hogy az mindig a te hangulatodhoz, igényeidhez illeszkedne. Így arra kérlek, ne úgy nyisd ki a kötetet, hogy most leülök és végigolvasom az egészet! Üsd fel a tartalomjegyzéket, tekintsd át a verscímeket és válaszd ki, mit szeretnél olvasni!

Nem garantálhatom, hogy minden művem tetszeni fog, csak remélhetem, hogy a többségük megérdemli kitüntető figyelmedet!

Köszönöm, hogy a sorok, amelyek megszülettek, végül közönségre találnak általad! Kellemes kikapcsolódást kívánok!

Kálló-Helmeczi Zsuzsanna

Tartalomjegyzék:

Kedves Olvasóm!

Ars poetica

Vágyak

Miért?

Tükröd lehetek…

Kis vers

Még 2000 év

Álmodó valóság

Csak egy pillanat

Mi az élet?

Én, mint emlék

Ne rejts el!

Tévhit

Lépcsők

Szerencsével járva

Csak lazán!

Pillangó

Az álmok

Máshogyan hiszek

Testvérek!

A lelkiismeret

Fordulj vissza!

A Szüretelő

Figyelmeztetés nélkül

Kivételes

A lélek tükre

Ez a valóság!

Éjszakai vihar

Bezárva

Az utamon

Bezárt a mennyország?!

Béke van

Ki kezdte?

A lebegés lélektana

Rózsalepel lebben a szélben...

Mese a felhőfotelból...

Angyal-keringő

Elveszett, mi nincs

Nézd! Látod-e?!

Summárum

Születés

Barátság, a gyémánt

Szép az élet

9 sor

Kedves Olvasóm! (Ajánló)

Ars poetica

Feljegyzem, miket gondolok

én ily hóbortnak hódolok

nem saját a tapasztalat,

csak olyan, mit az élet ad.

Másokat megfigyelek,

ebből én jegyzetelek,

feljegyzem az agyamba,

aztán egy papírlapra.

Amit leírok, olvassák,

és ritka az, ki belelát,

felismerné saját magát,

mikor orvoslom a baját.

Ez egyszerű tanácsadás

ingyen és bérmentve adám:

“Figyelj arra, amit írok,

talán rólad is írhatok!”

‘95. szept. és ‘98. szept. között

Vágyak

Az én utam a messzeség,

a világ, mit senki sem ért,

ha elbotlom, az semmiség

ér még nagyobb veszteség.

Senki nem tudja, mit keres,

hol is találja azt majd meg,

megtalálja, nem veszi észre,

más sarkallja cselekvésre.

Nem kereste, megtalálta,

de most már nem ez a vágya,

mindig mást akar, mit lehet,

a vágyköre így lesz teljes.

‘95. szept. és ‘98. szept. között

Miért?

Miért kell, hogy valaki ránk nevessen

Miért kell, hogy valaki szeressen

Miért kell, hogy valaki öleljen

Miért kell, hogy valaki megértsen

Miért fáj, ha valaki kinevet

Miért fáj, ha valaki nem szeret

Miért fáj az egyedüllét

Miért fáj, ha senki nem ért

Miért vannak ezek az érzések

Miért kell, hogy ezeket megértsem

Miért van ez a sok miért

Miért, Miért, Miért?

‘95. szept. és ‘98. szep. között

Tükröd lehetek…

A szépet mindenki látja,

a szépet mindenki nézi,

és van olyan, ki a széppel be is éri.

A jót mindenki tudja,

a jót mindenki érzi,

a jót csak kevesen becézik.

A szép - állapot,

a jó - sejtelem,

de a szép mögött a jót, el nem rejthetem.

Látsz engem igazán,

vagy ismersz-e valóban,

a jó megmarad, a szépségem leolvad.

Nézed a szemeddel,

szíveddel látod,

aki én vagyok, vagy magadat látod?

2013. július 30.

Kis vers

Egy szem, két szem,

ezzel kezdem versem,

szemelgetek, szemezgetek,

aztán erről verselgetek.

Egy kéz, egy láb,

ezzel folytatom tovább,

erre nézek, arra nézek,

vessek eme versnek véget.

Egy hang, egy száj,

mind egy emberhez jár,

hallom, és hallgatom,

e verset elaltatom.

Képek, tények,

kicsi, kis emlékek

elmélkedem, emlékezem,

ezzel versem be is végzem.

1998. október 13.

Még 2000 év

Semmi sem fáj, semmi sem jó.

Minden néma, semmi sem szól.

Vagy talán mégis, egy kis tücsök,

a Föld szakadt lelkén egy kis csücsök.

Gyógyítja dalával a Föld sebeit,

friss vérrel járja át felvágott ereit.

Új öröm járja át a vén anyaföldet,

bizakodik megérhet még kétezer évet.

Még kétezer év nem semmi!

Nem lesz ideje ezalatt sem pihenni.

Új erőt ad ehhez egy kis öröm,

mely végigfut hirtelen a nagy vérkörön.

1999. január 2.

Álmodó valóság

Nem tudni, hogy hol a kezdet, s mi a jövő.

Csak az őszinte érzés az egyetlen, ami fő.

Végtelen kapcsolat a szeretet,

kit szerettek mindig ott van veletek.

Az öröm, a boldogság nem zárható lakat alá,

s a csillagok fényéből csillagpor a jóság.

Az életünk szélforgó, nem tudni, merre visz,

nem tudni, a nap süt vagy a hold világít.

A levegőben úszó csillag, az égbolton lógó híd,

minden-minden csupa fény, és minden csupa-csupa szín.

A szív útja felett a lélek a szivárvány,

és ez az egész nem más, az álmodó valóság.

1999. március 9.